GÆT HVEM DER KOMMER TIL MIDDAG
Tekster: Mette Holm Subtitling International 1999
Ved du hvad? Jeg har lige fået en idé.
Jeg tager ind på et hotel først, og så tager du ud til dine forældre.
Du ville så gerne møde dem. Lad os nu få det overstået.
Du når nok alligevel ikke at møde dem før middagen.
Du tager måske fejl. Du skulle have ringet og sagt, at vi kom.
Du får måske dit livs største chok i dag.
Jeg kender dem da, efter at have levet sammen med dem i 23 år.
- Det håber jeg. - Du kan være ganske rolig.
Vi er tilbage om lidt, og så skal vi til Claremont Drive.
Jeg ser lige, om mor er på kontoret.
- Joey! - Hilary, hej!
Sikke en overraskelse. Jeg kommer lige om lidt.
- Mærkelig. - Hilary elsker den.
- Det kaldes en mobilskulptur. - Hvad?
Se her.
Det var lige godt ...!
- Hvad skyldes æren? - Jeg leder efter mor.
Mrs. St. George, det her er dr. Prentice.
- Jeg er glad for at træffe Dem. - I lige måde.
Christina er til frokost. Skal jeg ringe til hende?
- Nej, bare hils hende. - Er der sket noget? Problemer?
Der er sket noget, men der er ingen problemer.
- Hvordan var Hawaii? - Hawaii var helt utrolig.
- Er De fra San Francisco? - Nej, jeg er kun på gennemrejse.
Det var hyggeligt at møde Dem.
Hilary passer galleriet, men mor får idéerne.
Hun hænger originaler på hoteller, så folk kan vænne sig til dem.
Hotellet får gratis udsmykning, gæsterne får rigtig kunst -
- kunstneren sælger, og mor får provision. Til højre næste gang.
- Er det ikke smart? - Jo, det er virkelig smart.
- Hvad bliver det? -10,50 dollar.
- Så er 12 dollar passende, ikke? - Jep!
Skat ... Kom og mød Tillie!
Tillie, det er dr. Prentice. John, Matilda Banks.
Det glæder mig at møde Dem. Jeg har hørt så meget om Dem.
Hvorfor kommer du pludselig hjem? Har du sagt det til dine forældre?
Jeg har lagt besked i galleriet. Hvor har jeg savnet dig.
Du svarede mig ikke. Skal kufferterne op?
- Ikke mine kufferter. - Det er af personlige grunde.
- Skal I have frokost? - Ja tak, sandwich og kaffe.
Vi tager det ude på terrassen.
Kan du lide det?
- Det er meget smukt. - Kom med ud på terrassen.
Hej ... hvem er det der?
Det er Dorothy. Er hun ikke skøn? Hun hjælper Tillie.
- Hvilke dage? - Det skal du ikke tænke på.
- Jeg burde ringe til mine forældre. - Tag telefonen på kontoret.
- Vil du så præsentere mig? - Jeg vil hellere skrive til dem.
Jeg er nødt til at møde dem, før jeg kommer til Geneve!
Eller skal brylluppet holdes hemmeligt?
Det har jeg slet ikke tænkt på.
Jeg lukker, hvis nu Dorothy skulle gå forbi.
Må jeg få Los Angeles, Axminster 24699.
Jeg har ret til at mene, hvad jeg vil.
Jeg kan ikke lide at se min race opføre sig på den måde.
Hvis jeg vil høre din mening, skal jeg nok bede om den.
Tillie, det må du undskylde. Jeg mente det ikke.
Men du kan da heller ikke mene det, du lige sagde.
Du er den sidste, jeg havde forventet sådan noget fra.
Du ved, at jeg elsker dig, og du er lige så sort, som han er.
Hvorfor er det rigtigt at elske dig og forkert at elske ham?
- Hvad skal vi have til middag? - Sellerisuppe, oksehale ...
Hvad med skildpaddesuppe og tournedos? Og hjemmebagt tærte?
Det er mor.
Joey ... min skat.
- Hvad fanden ... - Mor!
- Skat, er der noget galt? - Nej, der er ikke noget galt.
Jeg ringede for at fortælle Hilary, at Cazelet havde sagt ja.
Hilary var så underlig. Hun sagde, at du havde en overraskelse til mig.
Er der nogen derinde?
Mor, jeg er så lykkelig. Jeg er så lykkelig, at jeg er ved ...
... at sprænges. Det kan jeg se. Og det glæder mig virkelig.
- Kender jeg ham? - Vi mødtes for ti dage siden.
- Hvis du vidste, hvad der er sket. - Det tror jeg, at jeg gør.
Slap nu af og fortæl mig det.
- Der kan ske meget på ... - Han er så vidunderlig.
Jeg har aldrig mødt hans lige. Jeg blev forelsket på 20 minutter.
Det var søreme hurtigt!
Jeg ville have besøgt jer, men jeg må tilbage til mit arbejde.
Men jeg forstår ikke, hvorfor du ikke bare kunne komme en enkelt dag.
Det skyldes faktisk, at jeg har mødt en pige ...
Hvorfor sagde du ikke det? Mary, han har mødt en pige!
- Bor hun i San Francisco? - Ja, jeg er hjemme hos hende nu.
Han siger, at han er hjemme hos hende nu. Mødtes I på Hawaii?
Ja, og jeg ville gerne møde hendes forældre.
- Det lyder til at være alvor. - Ja, det er alvor.
- Det var en overraskelse. - Det vil hun vist også være.
- Mor spørger, om hun er køn. - Ja, hun er køn. Meget køn.
Mor spørger, hvor gammel hun er. Er det ikke lige meget?
- Hun er kun 23 år. - 23?
Du er 37, det er jo perfekt. Kvinder ældes hurtigere end mænd!
- Vil du giftes med hende? - Vi har talt om det, men ...
Far, det er lidt problematisk, forstår du ...
... men det skriver jeg og fortæller om på flyet til New York i aften.
Han er så rolig og sikker på alt.
Han har ingen indre spændinger.
Han ved, hvad han tror på og hvorfor, og han ved, hvad han vil.
Men mor, der er noget, jeg må fortælle dig.
Han har været gift, og han havde en søn. Det var så tragisk ...
Hans kone og hans søn blev dræbt ved en togulykke for 8 år siden.
Og John ...
Jeg har ikke engang sagt, hvad han hedder. Mor ...
... han hedder John Wade Prentice.
- Er det ikke et smukt navn? - John Wade ...
Jeg kommer til at hedde Joanna Prentice.
Men, mor ...
Det er noget, som John har været meget bekymret for.
Han var bekymret for, at I ville reagere negativt på ...
Det var på tide. Hvad har du dog lavet?
Mor, det her er John.
Dok ... dok ... doktor Prentice ...
- Det glæder mig at møde Dem. - I lige måde, mrs. Drayton.
Har Joanna afsløret det hele?
Hun har ... fortalt en hel del ... meget hurtigt.
Hun har kun kendt mig i ti dage, så hun ved ikke, hvornår jeg rødmer.
Der har vi endnu et problem.
Jeg er læge, så tilgiv mig, når jeg beder Dem sidde ned, før De falder.
Han tror, du er ved at besvime over, at han er neger.
Tja ... jeg tror nu ikke, jeg besvimer.
Men jeg sætter mig ned alligevel.
Kunne vi ikke sætte os ned alle sammen?
Jeg ...
Det er vel i orden, hvis jeg siger: "Du godeste", ikke?
Du godeste ...
- Gør det noget, hun siger sådan? - Slet ikke.
- Fortalte du det? Hvad sagde de? - At det lød til at være alvor.
De spurgte, om du var køn.
Og de sagde, at det var en stor overraskelse.
Hvad sagde de til, at jeg ikke er farvet?
Jeg ville ikke sige det i telefonen. Vi er vist et chokerende par, hva'?
Jeg forstår godt, hvad De mener.
Tillie har lavet sandwich. Lad os gå ud.
- Følg med, dr. Prentice. - Nu skal du høre.
John skulle holde foredrag på universitetet. Vi mødtes til en fest.
Bagefter kørte vi en tur, og siden har vi været sammen hver dag.
John skulle være fløjet til Los Angeles -
- for at besøge sine forældre. De bor der.
Tak, Tillie.
Smag en af de her.
- Vil du have kaffe? - Nej tak.
- Ved far, du er her? - Nej, jeg ville have ringet til ham.
Han skal spille golf med fader Ryan.
Fantastisk! Så kan han også møde John.
John skal nemlig til New York i aften.
Så skal han til Geneve, hvor han skal være i tre måneder.
Så jeg flyver til Geneve i næste uge, så vi kan gifte os.
- Det er hele situationen. - I en nøddeskal.
Bortset fra at han tror, det er et problem, at han er neger.
Men jeg har sagt, at det ikke betyder noget for dig og far.
Det tror han ikke på, så derfor er vi her.
Og derfor iagttager han dig så nøje, selvom han prøver at skjule det.
Hun har fuldkommen ret. Jeg sagde, hun ikke burde chokere jer, men ...
Når din far kommer, så sig, at jeg er en bekendt fra Hawaii.
- Så kan han vænne sig til det. - Vi er jo nødt til at sige det.
I må hellere beslutte jer, for det er vist hans bil udenfor.
Mr. Matt? Nu er Fanden løs!
- Er det affaldskværnen igen? - Jeg har advaret Dem.
- Hvor er Christina? - På terrassen sammen med Joey.
- Og en vis "doktor" Prentice! - Doktor? En læge ...?
Hvad er der sket? Joey!
- Der kommer han. - Far! Hvordan har du det?
- Tillie siger, at I har lægebesøg. - Ja, dr. John Wade Prentice.
- Det her er min far. - Goddag.
- Er der noget galt? - Jeg ville bare hjem.
Jeg mødte dr. Prentice på Hawaii, og vi fløj hertil sammen i dag.
Jaså! Sæt dig nu ned.
- Tillie sagde, at ... - Hun er så mærkelig i dag.
- Vil du have en kop kaffe? - Nej, jeg skal spille golf.
- Hvordan går det? Fryser du? - Nej, min skat. Jeg har det fint.
Doktor ... Har De Deres praksis i San Francisco? Sid ned.
Nej, jeg er her kun i dag.
Er Deres praksis så på Hawaii?
Nej ... Jeg har ingen praksis endnu.
- Jeg har været i Afrika i nogle år. - Hvor interessant.
- Dr. Prentice er meget interessant. - Helt sikkert. Men nu må jeg ...
- Kan du ikke blive lidt og snakke? - Jeg vil ikke lade fader Ryan vente.
- Ses vi senere, doktor? - Det kan du tro, I gør.
- Dr. Prentice bliver til middag. - Så kan De fortælle om Afrika.
Og der er meget at fortælle. Er der ikke, mor?
Jamen, så ses vi.
- Hvad fanden foregår der? - Det her er for dumt.
- Hvad sagde jeg? - Hvad sagde du?
- Hvis ikke du forklarer mig ... - Jeg kan forklare Dem det.
- Kan De? Så sig frem. - Det hele er min skyld.
Vi har et mindre problem.
Joanna og jeg mødtes ikke bare. Vi var meget sammen.
Vi har været sammen, siden vi mødtes.
Og ... det er lige netop problemet.
Jeg forelskede mig i Deres datter.
Og, hvor utroligt det end måtte synes, så forelskede hun sig i mig.
Og så fløj vi her til San Francisco -
- for at høre, om De havde noget imod, at vi giftede os.
Joanna sagde det straks til sin mor, men jeg var dum og mente -
- at der måtte være en mere varsom måde at fortælle det på.
- Du gør John og mig nervøse! - Gør jeg?
Jeg vil da ikke gøre nogen nervøse. Chris, er du nervøs?
Sæt Dem, før De gør mig nervøs.
Er der nogen, der vil have en kop kaffe?
Hvad sagde hun så til det? Havde hun nogle indvendinger?
- Ikke endnu. Der har ikke været tid. - Indvendinger?
Far, jeg ved godt, at det her er lidt pludseligt.
Jeg havde heller aldrig troet, at jeg ville forelske mig i en neger.
Jeg kan aldrig forlade ham nu, om så du var guvernør i Alabama.
Jeg mener, hvis mor var det.
Sig til John, hvis det er et problem, og tag så ud på golfbanen.
Hvad vil du have mig til at sige?
Jeg må først lige have lidt tid, for I har sandelig et problem.
Så I må give mig tid til at tænke mig om. Lyder det rimeligt?
Rimeligt, men ikke særlig praktisk.
Forstår du, Matt, der er et helt specielt problem ...
Jeg skal til New York i aften og til Schweiz i morgen.
Det, som Joey har i sinde -
- er at flyve til Geneve, så de kan gifte sig om et par uger.
- Hvorfor fanden har de så travlt? - Vi vil giftes.
Hvis ingen har noget at indvende, hvorfor så spilde tiden?
Mener du, at I vil vide, hvad vi synes allerede i dag?
Vi vil bare høre, at I overhovedet ikke har noget at indvende -
- og at vi har jeres velsignelse til at gifte os.
- Skal du spille golf eller hvad? - Nej.
Jeg aflyser lige. Undskyld.
- Det var far. Kan du lide ham? - Hvad ved jeg? Kan han lide mig?
Når han ifører sig sit pokerfjæs, er det kun min mor, der forstår ham.
Han kan ikke lide nogen af os efter det her. Giv John lidt mere kaffe.
Hun er smuk. Hun er faktisk endnu smukkere end dig.
Hej, Edie? Jeg har lige to ting. Og de haster begge to.
Jeg kan ikke spille golf med fader Ryan.
Sig, at jeg har personlige problemer.
Og bed så biblioteket slå en vis doktor John Wade Prentice op.
Han er læge, omkring 35 år gammel ...
Han er farvet.
Hvis ikke de kan finde noget, så ring til lægeforeningen.
Find, så meget du kan, og ring så til mig.
- Det der er da ikke nødvendigt. - Det kan ikke skade.
Han holdt foredrag på universitetet på Hawaii!
Har du nogensinde troet, at det her kunne ske?
- Nej. - Det har jeg heller aldrig.
- Hvad synes du om det? - Det ved jeg ikke.
Jeg blev rystet, og det er jeg stadigvæk.
Men de mener det her. De ved, hvad de gør.
De mener måske, hvad de siger, men de ved ikke, hvad de gør.
- Jeg forstyrrer vel ikke? - Nej da. Kom indenfor.
- Jeg vil gerne tale med Dem. - Selvfølgelig, doktor. Kom ind!
Der er noget, som De bør vide. Jeg har taget en beslutning.
Joanna ved intet, og det skal hun heller ikke.
- Hvad er det? - Joanna mener, at alt er afgjort.
Men vi har ikke bundet os rigtigt endnu. Endnu er intet afgjort.
Joanna sagde, at I ville giftes, uanset hvad vi siger.
Jamen, sådan er det altså ikke.
Hvis ikke De går ind for sagen, bliver der intet ægteskab.
Hvorfor ikke, John? Hvorfor har du besluttet det?
Mrs. Drayton, alt er gået så hurtigt. Jeg er lige så chokeret som Dem.
Jeg troede ikke, det kunne ske.
Men da havde jeg endnu ikke mødt Joanna.
Jeg har aldrig før mødt nogen som hende.
Hun er ikke bare ligeglad med min hudfarve -
- hun mener faktisk ikke, at det gør nogen forskel.
Problemet er, at jeg allerede har mere end nok problemer i forvejen.
Jeg vil ikke gifte mig, hvis jeg får specielle problemer ud af det.
Altså ud over dem, vi åbenbart ikke kan slippe udenom.
Hvad mener De med "specielle problemer"?
Deres indstilling, mr. Drayton.
Og Deres, mrs. Drayton.
Joanna er stærkt knyttet til Dem begge to.
Hvis vores ægteskab ødelægger det forhold, vil det være uopretteligt.
Jeg vil ikke kunne klare den situation. Jeg vil end ikke forsøge.
Godt, De siger det.
Misforstå mig ikke. Jeg elsker Deres datter.
Jeg vil gøre alt for, at hun kan forblive lykkelig.
Men uden Deres accept giver vores forhold ingen mening.
Derfor beder jeg Dem om at være ærlig og sige -
- hvordan Deres indstilling vil være.
Det er al ære værd. Det må vel nærmest kaldes et ultimatum.
Ikke helt, mr. Drayton. De behøver bare sige farvel.
Sådan ligger landet. Tak, fordi jeg fik lov til at fremføre min sag.
Nå? Synes du stadig, det er nødvendigt at få ham checket?
Og han har ret angående Joey. Det ved du godt, ikke?
Og gudskelov for det ... Altså at han har ret.
Hun er blevet nøjagtig, som vi har opdraget hende til at blive.
Vi fortalte hende, at det er forkert at tro -
- at hvide mennesker er sorte mennesker overlegne.
Eller brune eller røde eller gule ... At det er forkert at tænke sådan.
At det kan skyldes had eller dumhed, men at det altid er forkert.
Det fortalte vi hende. Og når vi fortalte det -
- tilføjede vi ikke: "Men du må ikke forelske dig i en farvet mand."
- Det er Edie. Vil De høre det hele? - Ja, sig frem.
Han er en stor mand.
Født i L.A. i 1930, eksamen fra John Hopkins med topkarakterer.
Han har undervist ved Yale og tre år i London om tropemedicin.
Tre år som projektleder hos WHO.
Har skrevet to lærebøger, og her er flere meter med udmærkelser.
Gift med Elizabeth Bowers i 1955. En søn, John Wade.
Åh ... de døde begge ved en togulykke i 1959.
- Her står meget mere. - Det er nok. Tak, Edie.
- Hvorfor ligger de penge her? - Han ringede til sine forældre.
Han snylter vist ikke på andres telefonregninger.
Nu forstår jeg, hvorfor han tier om sig selv. Hvem ville tro ham?
- Undskyld? - "Elsker, elsker ikke ..."
- Er de ikke, som jeg sagde? - De er noget helt for sig selv.
Skal jeg fortælle dig noget? Jeg har været nervøs en hel uge.
- Det tror jeg ikke på. - Jo, for deres første reaktion.
Jeg tænkte, at de måske ville skuffe mig for første gang i mit liv.
Du er en værre snyder. En rigtig snyder.
Hun har altid været sådan en glad person.
Hun lo højt, før hun blev et halvt år.
Hun var en glad baby, glad som barn og glad for sin skole.
Men ... jeg tror aldrig, jeg har set hende så glad som lige nu.
Jeg kan ikke andet end at glæde mig på hendes vegne, Matt.
Og det gør jeg.
Jeg glæder mig ... på hendes vegne.
Jeg er stolt over, at vi har hjulpet hende frem. Hvad end der sker -
- er jeg glad for, at Joey er den, hun er.
Hvordan går det? Står den på bøf i dag?
Der er hun jo? Hvordan går det?
- Må jeg køre med dig til byen? - Selvfølgelig.
- Jeg håber, det er bedre end sidst. - Se ikke på mig, jeg leverer bare.
Du bad mig huske dig på at åbne vinen.
Menneskerettigheder er én ting. Det her er noget andet.
Jeg gik ud på terrassen. Jeg glemmer det aldrig.
Det var mørkt, månen var oppe.
Jeg så ham ikke lige med det samme, men han var der.
Pludselig bevægede han sig, og jeg for sammen.
Og han stod bare der og så på mig ...
- Du brænder din bluse. - Han smilede bare.
"Godaften," sagde jeg. "Hvem er du?"
Og jeg tror nok, at han syntes, at jeg var ... tiltrækkende.
Så sagde han endelig: "Har det måske nogen betydning?"
- Det er vanvid, men tyve ... - Lad mig gøre det der.
... men tyve minutter senere var jeg forelsket i ham.
Mor, hvor lang tid gik der, før du blev forelsket i far?
I hvert fald ikke tyve minutter.
Er det virkelig sandt? Åh, mor ...
Jeg vil gerne spørge dig om noget. Hvor langt er det ... nej, glem det.
Mener du, om vi har været i seng med hinanden?
Det må du da gerne spørge om. Det har vi ikke.
Han ville ikke. Han var ikke i tvivl om mine følelser, men han ville ikke.
Nu brænder du min bluse. Han er så bange for, at jeg skal blive såret.
De snakker stadigvæk. De burde da have sagt alt nu.
Mener De, at de ikke har nogen særlig rytmesans?
- Det er rigtigt. - Men det kan man jo se.
Man ser tit unge mennesker danse i tv, og de farvede danser bedre.
Det er der en forklaring på. Det er vores dans og vores musik.
Jeg mener ... I kan danse Watusi, men vi er Watusi.
Min sportsredaktør påstod engang, at negre ikke kunne lære baseball.
Nu kunne Willie Mays blive valgt til borgmester.
Og jeg kan ikke engang blive valgt til hundefænger.
De vil næppe være hundefænger, og han vil næppe være borgmester.
Vi har talt om mangt og meget, men der er en ting, vi ikke har drøftet.
- Har De overvejet det med børn? - Ja ...
De vil få problemer. Men uden børn er det ikke et ægteskab.
Tænker Joey på samme måde?
Hun er overbevist om, at alle vores børn vil blive præsidenter.
De har skabt hende. Jeg mødte hende bare på Hawaii.
- Hvad mener De om problemet? - Tja ...
Deres datter er nok ret optimistisk.
Jeg vil synes, at minister er godt nok.
Synes du, jeg er fej, hvis jeg siger -
- at selvom I er så sikre på jer selv, så er jeg nervøs?
Nej, det gør jeg ikke. Men tingene ændrer sig her i verden.
Jeg må sige, at det går stærkt hjemme hos mig lige nu. Sig mig ...
Synes du ikke, at jeres krav om en hurtig udmelding er lidt urimelig?
Det gør jeg nok på sin vis.
Jeg ønskede ikke dette hastværk.
Deres datter sagde: "Det er intet problem."
"Far er frisindet og har bekæmpet racediskriminering hele livet."
"Mine forældre vil modtage dig med åbne arme."
Og jeg sagde: "Dem vil jeg meget gerne møde."
John! Der er telefon fra Los Angeles!
- Tag den på mit kontor. - Tak.
- Hallo? - Dr. Prentice?
- Er det dig, lille John? - Hej, far. Har dr. Graves ringet?
Nej, nej. Jeg har bare fået en idé.
Hvad siger du til, at vi fløj op til dig? Vi kan være der halv syv.
- Vi kunne invitere jer ud på middag. - Inviter dem herhjem.
- Nej, vi spiser middag hos hende. - Inviter dem herhjem.
- Er det den unge dame? - Ja. Du har ikke spurgt din mor.
Mr. Prentice, har De og mrs. Prentice ikke lyst til at komme til middag?
- Du skal ikke blande dig. - Hvem taler jeg med?
Hun vil vist gerne møde os, selvom du ikke har lyst.
- Så lad os mødes halv syv. - Nej, nej ...
Mor siger, at hun glæder sig. Det ved han da godt.
- Godt, min dreng, så ses vi. Farvel. - Far ...
Hvad er der med dig?
Mor! Johns far og mor kommer til middag!
- Fantastisk. - Vi henter dem ved flyet halv syv.
- Det må du selv fortælle Tillie. - Som du vil.
Joanna, jeg har jo sagt, at mine forældre ...
- De tror, at du er farvet. - Hvorfor har du ikke sagt noget?
Gør det nogen forskel? Kommer de så ikke?
Ring til dem og sig det. De ser det alligevel i aften.
Hvis jeg henter dem alene, kan jeg forklare ...
- Jeg må forklare ... - Hvorfor dramatiserer du alting?
Vi skal møde Pete og Judith halv seks. Vi kan lige nå flyet.
Hun er min bedste veninde, så de skal bare møde dig.
Har han fortalt dig om sine planer? Jeg har aldrig hørt noget lignende.
De stuver en hel skole op på tyve lastbiler og kører ud i Afrika -
- og udvælger de mest intelligente unge og uddanner dem.
Og de bliver alle specialister på hver deres lille udvalgte område.
Til at sy sår sammen eller til at forløse babyer.
De kører ud, hvor folk ikke har hørt om aspiriner endsige læger.
Forestil dig det.
Hvis de uddanner tusinde unge, redder de en million liv.
Han lader til at have gjort stort indtryk på dig.
Jeg spurgte, hvordan han var nået så langt.
Han sagde, han havde alle fordele -
- for der er ingen, der vil have, at han skal tro, de er fordomsfulde.
- Jeg kan ikke sige ham noget på. - Prøver du da på det?
Selvfølgelig ikke. Hans far er postbud. Godt nok pensioneret.
Hvordan kan et farvet postbud have fået så fantastisk en søn?
- Det finder du ud af i aften. - Hvad?
- Gæt, hvem der kommer til middag. - Hvem?
Mener du ... hans forældre?!
- Lige et øjeblik. Hvis idé var det? - Joey har inviteret dem.
Er du klar over, at hun lægger pres på os?
De gifter sig kun, hvis vi samtykker. Med én dags betænkningstid.
Og nu skal vi have besøg af folk, vi ikke kender. Hvad fanden sker der?
Du skal ikke se mig som lille. De her er fra Klosters.
Jeg lukker op.
Fader Ryan!
Goddag. Hvorfor er du her og ikke på Hawaii?
Hvad er det for et problem, din far har?
- Og hvem er den herre? - Det er dr. John Prentice.
Vi har mødt hinanden på Hawaii, og vi skal giftes.
Jeg går ud fra, at det er med hinanden? Goddag.
- Så må De jo være problemet. - Ja, det er jeg bange for.
- Hvorfor har de ikke sagt noget? - De vidste intet. Vi er lige kommet.
Undskyld, jeg har glemt at sige noget til Tillie.
Tja ... så går jeg ud fra, at det hele er sket ret pludseligt.
- Men I har vel tænkt jer godt om? - Nej.
- Hvor mange bøffer fik du? - Fire. Det var jeg blevet bedt om.
Bestil to mere, for hans forældre kommer også.
- Hans forældre ... her?! - Lige netop.
Bed slagteren sende kødet herud i en taxi.
Det her bliver bare værre og værre.
Jeg kender Dem. Jeg har læst om Dem. Det vil jeg gerne tale om.
Han er jo en meget betydningsfuld mand. Er du klar over det?
Når jeg bliver gift med ham, bliver jeg betydningsfuld.
Ja, det gør du vist. Hvor er Arnold Palmer?
- Far og mor er ude i haven. - Så får I to fred. Af banen!
Han er familiens bedste ven. Vi er ikke katolikker, men ...
Han har siddet i diverse komitéer sammen med far og mor.
Han er en dejlig mand, og vi elsker ham.
Du er noget for dig selv, Mike. Du bliver yngre og yngre.
- Har du ...? - Jeg har mødt ham. Smuk mand.
Joey stråler af glæde. Det varmer mit hjerte at se hende sådan.
- Er du slet ikke chokeret? - Hvorfor skulle jeg være det?
Jeg har set mange blandingsægteskaber.
De plejer at gå godt.
Jeg ved ikke hvorfor. Måske fordi de kræver mere af folk.
Mere hensyn og medfølelse end man ellers ser i vore dage.
- Kunne det ikke være årsagen? - Jo, det kan det.
Du gør mig så glad. En smuk tanke. Du har nogle smukke tanker.
Det er jo mit arbejde.
Hvad med min gode ven? Tager du det hele meget tungt?
Manden er faktisk ret berømt.
Han har udrettet store ting i Asien og ... rundt omkring i Afrika.
Mor! Hilary er her. Hun vil tale med dig.
Undskyld. Fortæl ham endelig mere om dine smukke tanker.
Tak. Jeg håber ikke, at De synes, jeg er geskæftig -
- men man er selvfølgelig ... nysgerrig.
Dr. Prentice og jeg skal giftes.
Skal I? Det vidste jeg ikke. Christina har ikke fortalt mig noget.
Det er også kommet som en overraskelse for hende.
Det forstår jeg søreme godt.
Joey siger, at lykønskninger er på sin plads, og at du intet anede.
Hvad er der galt, Hilary? Hvorfor kommer du helt herop?
- Mr. Cazelet ringede om billederne. - Nå, det. Undskyld os.
- Jeg følger dig ud til bilen. - Vi ses vel.
Dr. Prentice rejser i aften, og Joey følger efter om et par uger.
Jamen, så ønsker jeg jer al mulig lykke.
Kom, Hilary.
Christina! Det må have været et chok for dig.
Jeg vidste, der var noget galt, men det her! Pigebarnet er jo myndigt.
Ja, hun er myndig. Hvorfor ringede du ikke om det med Cazelet?
Jeg må indrømme, at jeg var dødnysgerrig.
Det ligner da ikke Joey at opføre sig så dumt!
- Du må have det forfærdeligt. - Det skal du ikke bekymre dig om.
Gør nu, som jeg siger. Kør direkte til galleriet ... start motoren.
Bed Jennifer passe galleriet. Hun kan ringe til mig, hvis der er noget.
Så går du ind på kontoret og udskriver en check på 5000 dollar.
Og så fjerner du omhyggeligt alt, og jeg mener alt -
- som vil kunne minde mig om dig.
Også den der gule ting med de blå pærer, som du elsker.
Og så tager du checken på de 5000 dollar, som du fortjener -
- og så forsvinder du. Ikke fordi jeg ikke vil vide af dig -
- men fordi vi ikke er den slags mennesker, som du vil omgås.
Du skal ikke sige noget, bare kør!
Havde drengen der spillet sine kort bedre, havde jeg aldrig mødt dig.
Men han faldt for en pige fra Pomona!
Mor, ved du hvad? Hilary var bare så ondskabsfuld.
Jeg er lige ved at ønske, at du ville fyre hende.
Joey! Hvordan kan du være så hensynsløs?
Nogle gange er hun ret hensynsløs. Det har hun arvet fra sin far.
De har brug for jeres opbakning -
- for de får ganske specielle problemer.
- Christina ... - Nej, bliv siddende.
Men det er de helt klar over. De er seriøse og intelligente.
Og hvis de ved, hvad der venter dem og alligevel bliver sammen -
- så må de elske hinanden meget højt.
Og folk, der elsker hinanden så højt, fortjener at blive lykkelige.
Jeg ved det ikke. Jeg har på fornemmelsen, at det ikke går.
- At det hele er umuligt. - Er det sådan, du har det?
Så er du virkelig langt ude.
Det er meget interessant og absolut underholdende -
- at se en "frisindet" person blive konfronteret med sine principper.
Men jeg har nu altid fornemmet, at der bag dit frisind -
- gemte sig en ægte reaktionær person.
Gå ad helvede til! Du og dine venner påstår jo, at det findes.
Nu må jeg gå.
Jeg kan måske lige nå at redde et par sjæle før middag.
Men faktisk skal jeg ikke noget i aften ...
Kom klokken halv otte. Hans forældre kommer fra Los Angeles.
Så har I jo brug for mig. Ellers bliver de hvide i mindretal.
Tak, min ven.
Halv otte.
Hvad var det nu Beatles sang? "Vi skal nok klare det ..."
- Mor har lavet det. Ligner det? - Han ser lidt bister ud.
- Hej ... - Lad mig ikke forstyrre.
Jeg har lige inviteret mig selv til middag.
Det glæder mig, at du kommer.
Det glæder mig meget at have mødt Dem. Vi ses i aften.
Ved I hvad? I to gør mig bare helt ustyrlig glad.
Jeg må hellere sige det til Tillie. Hun farer helt i flint.
Sidste nyt: Gæt hvem der nu kommer til middag.
Pastor Martin Luther King?
Tæt på. Det gør fader Ryan. Bag en ekstra tærte. Han elsker dine tærter.
Er det store gæsteværelse klar? Dr. Prentice vil gerne have et bad.
- Nå, så det vil han? - Ja, det vil han.
Hun kan jo gøre, som hun vil.
- Det er ikke det. Doktoren sagde ... - Jeg ved, hvad doktoren sagde.
Kan vi ikke tage lidt væk? Hvad laver de andre?
De skal mødes med Pete og Judith og så ud i lufthavnen.
Kom nu!
Hvad er der sket med advokaten? Var hun ikke glad for ham?
Det er dr. Prentice, der lige er sket for Joey.
Sidste jul var det ellers advokaten, der førte løbet.
Er det ikke der, de har god is?
- Klokken er fem, du ødelægger ... - Lidt is kan vel ikke skade.
Sidste gang jeg fik is her -
- fik jeg en virkelig god en, men jeg kan ikke huske hvilken.
- Jeg henter lige listen. - Du må da vide det.
Daiquiri, honning, kokos, Mocha Jamoca, jordnøddesmør, kanel?
- Det var nok et andet sted så. - Boysenbærsorbet?
Det var den. Det er jeg sikker på. Boysenbærsorbet.
- En stor portion. Vil du have noget? - Kaffe.
En stor boysenbærsorbet og en kaffe. Tak.
Ved du hvad, Matt? Jeg tror, at Mike har ret i, at Joey er heldig.
Han har et vigtigt arbejde, og hun vil kunne hjælpe ham med det.
Mere kan en hustru ikke ønske sig.
Vi har haft det rigtig godt, men ved du, hvad der var det bedste?
I begyndelsen da du rigtig sled i det og var bekymret og bange.
Og jeg af og til følte ... nej, vidste, at jeg virkelig støttede dig.
Det var den bedste tid for mig.
En kaffe ...
- Og en boysenbærsorbet. - Mange tak.
Det var da ikke den her. Den her har jeg aldrig smagt før.
Den er ikke så dårlig. Jeg kan faktisk godt lide den.
Friske boysenbær fra Oregon.
- Ja? - Det var ikke den, jeg fik sidst.
Men jeg kan godt lide den. Den er meget lækker.
- Goddag, miss Binks. - Nu skal jeg sige dig noget.
Sig mig, hvad du har i kikkerten.
Jeg har ikke noget i kikkerten. Jeg vil bare giftes.
Det siger du ikke? Sig mig lige en ting.
- Hvad er du for en doktor? - Heksedoktor, måske.
Så du prøver på at være morsom?
Nu skal jeg sige dig noget. Du kan måske snyde Joey, men ikke mig!
Du er en af de der indsmigrende niggere -
- der bare rager til sig med deres "black power".
Jeg har passet hende, fra hun var lille -
- og ingen skal gøre hende noget.
Så længe du er her, holder jeg øje med dig. Har du forstået?
Hvis du volder problemer, så skal du få "black power"!
Og så ser du ikke engang særlig godt ud.
Meget lækker. Husk nu, at det var boysenbær fra Oregon, ikke?
Det skal jeg nok.
- Skal vi købe noget med hjem? - Nej, Tillie har bagt tærter.
Din store idiot!
- Så se dig dog for! - Bilen er så lav, at jeg ikke ...
Selvfølgelig så du mig ikke! Du ser dig jo ikke for!
- Se, hvad du har gjort! - Min forsikring ...
Rend mig i din forsikring! Jeg har arbejdet 3 måneder på den.
- Hvad koster det at reparere den? - 30-40 dollar!
Se I ham? Din gamle nar. Du burde sidde på et alderdomshjem!
Her er 50 dollar ... så køb dig en ny bil!
Nogle gamle mænd er totalt senile!
Gamle nar. Du burde ikke have lov til at køre.
Hvad fanden sker der? Der er kun 12% farvede i den her by -
- men jeg kan ikke engang spise is uden at køre ind i en af dem.
Jeg er så glad på dine vegne. Og det er bare sket så hurtigt.
Peter og jeg overvejede at gifte os i tre år, og vi boede endda sammen.
- Skål for John og Joey. - Han kalder mig Joanna.
- Og det foretrækker jeg nu. - John og Joanna.
Du er virkelig heldig Joannas forældre.
Tro mig ... Matt Drayton har stor betydning her i byen.
- Ja, Guardian er en god avis. - Han har gjort den til, hvad den er.
Matt Drayton har altid taget de svages parti.
- Hvornår følger du efter? - Så hurtigt som muligt.
Hvorfor tager du ikke af sted sammen med John?
John, hvorfor tager jeg ikke af sted sammen med dig?
- Du har pas. Mangler du tøj? - Det kan jeg købe derovre.
Hvorfor skal I så rejse alene, når I kan rejse sammen?
- Hvorfor rejser I ikke i aften? - Hvorfor ikke?
De er her om en time, og hans fly går halv elleve.
Uanset hvad du føler, er du nødt til at fortælle dem det.
Jeg behøver mere end en dag til det her. Det er totalt latterligt.
Men jeg vil ikke lade, som om jeg er glad, for det er jeg ikke.
Og så kan det hvile nok så meget på mig. Jeg vil kun Joeys bedste.
Jeg har intet imod ham -
- men han har opført sig uansvarligt i denne sag.
Nu forlanger han, at jeg skal være glad, selvom de vil blive forfulgt.
Jeg beklager, men sådan har jeg det! Og jeg forstår også dig.
Du er så opslugt af Joeys glæde -
- at du slet ikke kan handle til hendes bedste.
Ja, mor. Men der er jo ingen grund til, at jeg ikke skulle rejse.
Jeg har mit pas, og jeg kan pakke på under en time.
Og så kan vi blive sammen hele tiden.
Mor, der er de. Jeg kan se dem herfra. De ser rigtig søde ud.
Hans mor ser dejlig ud. Fortæller du det til far?
Jeg skulle nok have ringet tilbage, for der er en ting ...
... jeg ville have skrevet og fortalt jer om.
Det er noget, jeg ikke har fortalt.
Jeg er bange for, at det bliver et chok.
Hvis I forstår, hvad jeg mener. Det her er Joanna Drayton.
- Mine forældre. - Det glæder mig at møde Dem.
Miss ... Drayton?
Mr. Prentice, jeg er så glad for at møde Dem.
Jeg kan forklare det. Jeg ved godt, hvad I tænker lige nu.
Men vi kan forklare det.
- Kan I? - Selvfølgelig kan vi det.
Har I nogen bagage?
Selvfølgelig har I det. Lad os hente den. Mor ...
- Hvad sagde dine forældre? - Mor fortæller det til far.
- I aften? - Jeg syntes, du burde vide det.
Det er udelukket. Sådan noget forbandet ...
Jeg kunne ikke gøre det, du pønser på, så jeg aner ikke, hvad det er.
Men du kan ikke knuse deres hjerter og regne med, at de bliver.
Det ved jeg da godt. Jeg taler med ham efter middagen.
- Og så skal han få råt for usødet. - Matt ...
Jeg vil ikke skændes, og jeg kan ikke sige noget, du ikke ved.
Men jeg tror, at du er ved at begå dit livs største fejltagelse.
Jeg tror, du vil fortryde det bittert resten af dit liv.
Du tager fejl. Det er for hendes eget bedste, og det ved han godt.
Der er en ting mere, og det undrer mig, at du ikke har tænkt på det.
Han vil lytte til dig.
Han er en god mand, og det har han lovet.
Men det gør Joey ikke. Din fejl er, at du undervurderer din datter.
Hun vil sætte sig op imod dig og alt det, du kan finde på at sige.
Og så en ting til.
Og det havde jeg aldrig troet, at jeg ville kunne sige ...
Men når hun går imod dig, så vil jeg stå på hendes side.
Jeg havde aldrig troet, at jeg skulle høre dig sige sådan.
- Skal jeg hente en ny drink. - Det gør jeg selv.
- Jeg ville ... - Jeg forstår ikke ...
- Hvad ville du sige, mor? - Hvad med din piges forældre?
- Ja, det vil jeg også gerne vide. - Jeg hedder Joanna.
De var rystede ... mere end nogensinde før.
Men de var mest rystede over, at jeg ville gifte mig med en fremmed.
Så jeg bebrejder dem ikke, at de var chokerede.
Så er det vel også i orden, hvis vi er lidt chokerede?
I forstår godt, hvis jeg synes, at I opfører jer vanvittigt, ikke?
Det hele er gået meget hurtigt, og det er som at ride på en raket.
Det var ikke planlagt, det skete bare.
Det er svært for Joannas forældre, og nok også for jer.
Vi har én aften, så hvis I har indvendinger, må I skynde jer.
Om fire timer sidder vi i et fly.
Fire timer er ikke nok, jeg har brug for mindst otte timer.
Du har kun fire, så du må bare tale dobbelt så hurtigt.
Godaften, min ven.
- Tilgiv, at jeg kommer for tidligt. - Du er tilgivet.
Jeg hader at gentage mig selv, men hvornår har jeg sidst sagt -
- at du er den mest vidunderlige kvinde, jeg har kendt?
Der er en slags misundelse, der ikke er syndefuld. Den føler jeg for Matt.
- Hvad vil du have at drikke? - Jeg foretrækker whisky ...
- Skal vi have vin? - Ja.
Jeg tager lidt whisky alligevel. Og lige så meget vand, tak.
Men kæreste, hvad er der galt?
Vi har alvorlige problemer.
Mike ... det er bare helt forfærdeligt.
John sagde, at han ikke ville gifte sig med Joey -
- medmindre vi giver vores uforbeholdne samtykke.
Det ved Joey ikke, og nu har hun besluttet at rejse med ham i aften.
De er på vej hertil med Johns forældre, og de ved ikke, at Matt ...
Matt har besluttet ikke at give sit samtykke.
Det er da ikke sandt. Sig til mig, at det ikke er sandt.
- Hvor er Matt? - Han er oppe og klæde om.
Han er helt ved siden af sig selv.
Undskyld ...
Det var dog utroligt!
- Er bordet godt nok? - Det ser fint ud, Tillie.
- Hvad skal det her ende med? - Jeg ved det ikke, Tillie.
De og mr. Matt må sætte en stopper for de her dumheder.
Jeg vil ikke sætte en stopper for noget.
Han er en fantastisk mand, og Joey er meget forelsket i ham.
- Og det er ikke dumt. - Nu skal jeg sige Dem noget ...
Efter det, De lige har sagt, så fatter jeg ikke en døjt.
Jeg tror ikke, der er nogen, der fatter en døjt.
Nej, jeg synes ikke, at du blander dig i noget, der ...
Det forbandede vaskeri.
Jeg forstår dig godt, Mike. Jeg forstår jer alle sammen.
Men der er en ting, du må forstå. De har trængt mig op i et hjørne.
Og uanset hvad I siger, så vil jeg ikke opføre mig ansvarsløst.
Jeg kan ikke forbyde dem at gifte sig.
Men de kan ikke forvente, jeg skal glæde mig over noget, enhver ...
Du er ved at ødelægge det hele for den lykkeligste familie, jeg kender.
Værdsætter du overhovedet Christina?
Ville du måske værdsætte hendes opførsel?
Hun blev bare glad, som om der ikke er nogle problemer.
Men både Joey og Prentice er klar over problemerne.
Christina stoler mere på Joey, end du gør. Jeg ...
Hold nu op!
Om Joye så kom hjem med verdens største idiot, ville Christina sige:
"Vidunderligt! Hvor kan vi få roser nok til brylluppet?"
Jeg kan ikke huske, hvornår jeg sidst så dig så vred. Nå jo ...
Da du måtte bruge ni slag på hul nummer syv.
- Gider du forsvinde herfra? - Jeg ved, hvorfor du er vred.
Du er hverken vred på ham, Joey eller Christina. Ikke engang på mig.
- Du er vred på dig selv. - Din opblæste nar!
Du er vred, fordi du pludselig er bragt helt ud af fatning.
Jeg havde aldrig troet, at det kunne ske. Du er slet ikke dig selv i dag.
Du ved ikke længere, hvem du er. Du har forrådt dig selv.
- Og inderst inde ved du det. - Nu må det være nok!
I tredive år har du været den, jeg har beundret mest. Det ved du godt.
Og for første gang i tredive år har jeg ondt af dig.
Nu er det fandeme nok! Fatter du overhovedet, hvad jeg gennemgår?
Medmindre du har nogle unger gemt væk et eller andet sted -
- hvordan kan du så vide, hvad en far føler? Det kan du bare ikke.
Jeg ved, at de ikke har en kinamands chance i denne verden.
De er jo af denne verden, og de vil ændre den.
Sikkert. Om halvtreds eller hundrede år. Men ikke mens du lever.
Kære ven, kunne jeg dog bare forhindre dig i at gøre det her.
Hvis jeg var ti år yngre, ville jeg gøre alt for -
- at kaste dig i gulvet og holde dig heroppe.
Men det sker bare aldrig. Aldrig!
Er det bilen? Hørte du en bil?
Mrs. Prentice ... Jeg er Christina Drayton.
Goddag, mr. Prentice!
Kom indenfor. Lad mig tage Deres jakke og hat. Og Deres.
Hvor er det sødt af Dem at rejse så langt.
- Hvad med far? Blev han rystet? - Han blev overrasket.
- Vil han tale med mig? - Ja, han vil. Senere ...
- Hvad kan jeg byde på? - Sherry, tak. Sikke en smuk stue.
Tak. John, vil du? Jeg vil også gerne have sherry. Lad os sætte os ned.
- Hvad vil du have, far? Whisky? - Ja tak.
- De har en fantastisk udsigt. - Tak.
Sæt Dem nu ned. Værsgo.
- Havde De en god flyvetur? - Ja, meget.
Solnedgangen var fantastisk.
- Det tog kun 40 minutter. 650 km. - Ja, er det ikke utroligt?
Min mand kommer straks, tror jeg. Han er oppe og skifte tøj.
Og vores gode ven, fader Ryan, er her også. De må være her om lidt.
- Mrs. Prentice. - Tak.
- Mor. - Værsgo, far.
Er De ... katolikker, mrs. Drayton?
Nej, det er vi ikke.
Vi er ikke rigtig noget. Fader Ryan er blot en god gammel ven.
Jeg er nødt til at tale med din far.
Der kommer han! Far ...
Det her er mr. og mrs. Prentice. Det her er min far.
Det glæder mig at møde Dem. Det er mig en glæde.
Lad mig præsentere fader Ryan. Mr. og mrs. Prentice.
Passer du og John baren? Fader Ryan og jeg tager en whisky.
Sæt Dem endelig ned. Sid ned, Mike.
- Var det en god tur? - Ja, den var meget fin.
Det tog kun 40 minutter.
- 40 minutter fra Los Angeles. - Skræmmende.
Nu I taler om at flyve, så er der jo Geneve.
Vi håber, at I alle kommer til brylluppet.
Skal vi tale om det, før jeg går op og pakker?
Jeg går ud fra, at de har fortalt Dem om deres planer?
Selvfølgelig. Vi vil da ikke bare stikke af.
Jeg ved ikke, hvad De mener, men har de to unge ikke lidt travlt?
Jo, det synes jeg faktisk også.
- Så det synes De også? - Ja, det gør jeg.
Det glæder mig, for jeg troede, at jeg var den eneste, der ...
- Jeg viser mrs. Prentice udsigten. - Hvad mener du? Hvilken udsigt?
Fra terrassen. Før det bliver for koldt. Vil De se udsigten?
Hvis I vil undskylde os. Tag glasset med.
Mrs. Prentice ... Har De nået at tale alene med John?
- Nej. - De må vide, hvad der er sket.
Og især hvad jeg frygter kan gå hen og ske.
Må jeg have lov til at sætte Dem ind i situationen?
- Ja, endelig. - Først må jeg lige spørge ...
Undskyld, jeg er så direkte.
Er De chokeret over, at John er sammen med en hvid pige?
Forbavset. Det er aldrig sket før.
Jeg har som aldrig tænkt over, at det kunne ske.
Men jeg er ikke chokeret.
Er De det?
Jeg tror nok, at jeg blev lidt chokeret i eftermiddags.
Det kom så pludseligt. Men nu ved jeg, hvad de føler for hinanden.
Joey er stadig meget ung, men hun er intet barn.
Og de er dybt forelskede i hinanden.
Prøver De på at fortælle mig, at De vil anerkende ægteskabet -
- men at Deres mand ikke agter at gøre det? Er det sådan?
Ja, sådan er det.
Det vil min mand heller ikke.
Jeg ville ønske, at vi havde mere tid til at vænne os til situationen.
Men sådan som det er, har vi bare ikke den tid.
Hvis vi alle skal give vores samtykke -
- så må vi stole på de to unge og regne med, at de ved, hvad de gør.
Og, mrs. Drayton ... det er min mand slet ikke indstillet på.
De lader til at have en hel del at snakke om.
Det ville måske ikke være nogen dårlig idé, at vi to fik os en snak.
God idé. Vi kan gå ind på mit kontor. Undskyld os.
Doktor, De må meget undskylde ...
Jeg vil gerne have en drink mere, hvis De vil lave den.
Hvis I vil undskylde mig, så går jeg op og pakker til de næste ti år.
Mr. Drayton. Jeg kender Dem ikke, og jeg vil ikke fornærme Dem.
Men er De totalt vanvittig? Vil De give Deres samtykke til det her?
Nej, det vil jeg slet ikke.
For hvis De gør det, kan De være nok så succesrig en avismand -
- men jeg vil betragte Dem som gal.
Jeg er ret sikker på, hvad min far siger til ham.
Men jeg ville ønske, at jeg vidste ...
De talte med ham ovenpå, fader.
Har De nogen idé om, hvad han siger til min far?
Det, jeg kan sige, er, at det smerter mig, at De vil opgive det hele -
- hvis De støder på modstand.
Hun er ovenpå for at pakke ...
John! Din mor vil gerne tale med dig.
- Sikke noget rod. Hvor er Joey? - Hun er oppe ovenpå.
- Alt er klart, når De er det. - Ja, men det er vi ikke.
De mener altså i princippet nøjagtig det samme, som jeg gør?
Det er rigtigt. Men alligevel er det her meget uheldigt -
- for både Deres søn og min datter. Jeg ...
Jeg tror, det bedste ville være, at De selv talte med John.
Jeg sagde, at uden deres samtykke ville vi ikke gifte os.
- Jeg har stillet betingelserne. - De er jo ikke imod det.
- Kun mr. Drayton. - Er du sikker på det?
Hun sagde, at hun sågar ville køre jer i lufthavnen.
John ... Jeg har levet sammen med din far i næsten fyrre år.
Med Guds vilje bliver det til mange flere år.
Og selvom jeg kun har vidst det her i en time -
- så har jeg det ligesom mrs. Drayton.
Hun siger, at Joanna aldrig slipper dig.
Så det hele afhænger altså af, hvor meget du vil have hende.
"Vil have hende"?
Jeg vil have hende, mor.
Du ved, hvordan jeg har haft det de sidste otte år.
Jeg havde slet ikke lyst til at knytte mig til nogen igen, men ...
Mor, de sidste dage her sammen med hende -
- føler jeg, at jeg lever igen. Det er vidunderligt.
Undskyld, doktor.
- Deres far vil tale med Dem. - Vil han?
Han er inde på kontoret.
Jeg har talt med Deres mand. Han er helt ude af sig selv.
Det ved jeg godt.
- Det er De også, siger Deres kone. - Ikke ude af mig selv.
- Men det er et svært problem. - For hvem?
For Dem og min mand? Det problem kan De sagtens løse.
De skal bare sige, at De er imod det, så har De intet problem mere.
Vil De påstå, at De er glad over det her?
Vi skal ikke tale om lykke i aften. Det er en sørgelig aften.
De har talt med Christina. Jeg ved, hvad hun mener.
Tror De, at jeg ønsker at gøre nogen af dem ondt?
Nej, ikke mere end min mand gør.
Men det her vil virkelig gøre dem ondt.
Meget mere end min mand aner.
Og også meget mere end De aner.
Han er lige så meget imod det, som jeg er. Måske mere.
Du er nødt til at høre efter.
Jeg vil ikke styre dit liv, men du har aldrig opført dig så dumt før.
Vi har altid været stolte af dig, men nu ved du ikke, hvad du gør.
Det her er gået alt for hurtigt. Det har du selv sagt.
Du er nødt til at stoppe op og tænke dig om. Hvad vil folk ikke sige?
I mange stater ville det være ulovligt.
Selvom de ændrer loven, så ændrer det ikke folks tankegang.
Du har altid gjort det rigtige, og nu går du helt i den anden grøft!
Det her afgør jeg, min herre.
- Så hold mund ... - Tal ikke sådan til mig!
Du har ikke ret til at tale sådan efter alt det, jeg har gjort for dig.
Du er nået vidt, men jeg har slidt for pengene til din uddannelse.
Ved du, hvor langt jeg har båret den taske på 30 år? 120.000 km.
Og jeg slog græs om aftenen, så du kunne passe dine lektier.
Der var ting, din mor burde have haft, som hun opgav for din skyld.
Jeg taler om en frakke.
Og nu har du så i sinde at knuse din mors hjerte.
Hvad er det, der sker med mænd, når de bliver ældre?
Hvorfor glemmer de alting?
Jeg er overbevist om, at de to unge behøver hinanden -
- lige så meget som de behøver ilt for at leve.
Det kan enhver jo se bare ved at betragte dem.
Men De og min mand ... kunne lige så godt være blinde.
I ser kun, at de har et problem.
Men forstår I slet ikke, hvad der er sket? Hvad de føler for hinanden?
Jeg tror, at mænd bliver gamle.
Og når ... det seksuelle ikke længere betyder noget for dem -
- glemmer de alt. De glemmer, hvad ægte lidenskab er.
Hvis De nogensinde har følt det, min søn ...
... føler for Deres datter, så har De glemt det. Det har min mand også.
For længe siden ville I have forstået, men nu fatter I ingenting.
Og det underlige for Deres kone og for mig selv er -
- at I slet ingenting husker.
Hvis I gjorde det, hvordan kan I så gøre det, I nu gør?
Jeg er ligeglad med, hvad din mor siger. Det her angår kun os.
Endelig siger du noget fornuftigt. For det er netop sådan, det er.
Nu har du sagt, hvad du ville.
Nu skal du høre på mig.
Du siger, du ikke vil styre mit liv. Hvad er det så, du har gjort?
Du taler om, hvad jeg kan tillade mig, og hvad jeg skylder dig.
Nu skal jeg sige dig noget. Jeg skylder dig ikke noget.
Om du så havde båret tasken meget længere, så gjorde du blot din pligt.
Du satte mig i denne verden, og siden da har du skyldt mig alt.
Sådan er det også for mig, hvis jeg får en søn til. Men du ejer mig ikke.
Du skal ikke fortælle mig, om jeg er på gale veje.
Eller tvinge mig til at leve efter dine regler.
Du ved ikke engang, hvem jeg er. Hvad jeg føler, hvad jeg tænker.
Selvom jeg prøvede at forklare, ville du aldrig forstå.
Du er tredive år ældre, end jeg er.
Du og dine jævnaldrende tror, at alt er, som det altid har været.
Og det er først, når I alle er døde, at vi kan slippe for jeres dødvægt.
Du er simpelthen nødt til at lade mig være!
Far ...
Du er min far.
Jeg er din søn. Jeg elsker dig.
Det har jeg altid gjort, og det vil jeg altid gøre.
Men du betragter dig selv som en "farvet" mand.
Jeg betragter mig selv som en mand.
Og nu skal jeg beslutte mig.
Jeg er nødt til at gøre det alene, og det skal gå hurtigt.
Så ...
... vil du være sød at gå ud og tage dig af min mor.
Du må overtale Johns forældre til at komme.
Det betyder så meget for John. Og jeg ved, at de har råd.
Jeg tror, Johns far bliver slem.
Så du hans ansigt, da han gik ud sammen med far?
- Men er hun ikke dejlig? - Jo, min skat. Hun er god.
Da Johns far så, jeg var hvid, var han ved at besvime.
- Hvad så med din egen far? - Det var lidt underligt, ikke?
Er det ikke spændende? Er du ikke bare ...
Jo, jeg er ... bare.
Jeg burde have noget at sige til Dem, mrs. Prentice.
I mit embede har man trøstende klichéer til enhver situation.
Men midt i denne tunge sorg -
- må jeg indrømme, at jeg er helt mundlam.
Der er intet, jeg kan sige.
- Mary, du er nødt til at forstå ... - Kære John.
Han har ret. Sig ikke mere.
Det ville fandeme være for dumt ...
Luk døren, mr. Drayton.
De turde ikke sige det til mig, vel?
Før du fortæller mig, hvor fej jeg er, har jeg noget, jeg vil sige.
Og nu er jeg klar til at få det sagt.
Agter du at blive herinde?
Joey ...
Du er vel klar over, at jeg er helt for det her, ikke?
Og at jeg ikke har nogle forbehold.
Og at jeg er lykkelig, bare du er det.
Det er jeg helt klar over.
Så hør godt efter.
Der er noget, jeg må fortælle dig om denne situation, som du ikke ...
Christina, hvad laver du deroppe? Joey! Kom herned begge to.
- Skal jeg fylde jeres glas op? - Nej tak.
John? Mike? Nej, du har vist fået nok.
- Far, hvad sker der? - Jeg vil sige noget.
Så vil du godt sætte dig ned og være stille? Sæt dig ned, John.
Sæt dig, Chris.
Jeg har et par småting, jeg vil sige. I vil nok finde dem betydningsfulde.
En underlig dag. Det er næppe for meget sagt -
- at det har været en yderst usædvanlig dag.
Jeg har spekuleret lidt over dagens forløb.
Og nu må det være på sin plads, at jeg fremkommer med min mening.
Det er der flere grunde til.
Min dag begyndte, da jeg kom hjem, og Tillie sagde ...
Undskyld mig ...
Tillie! Det varer kun et øjeblik.
- Det hele er klart ... - Det ved jeg godt. Sæt dig.
Det her er miss Matilda Binks. Hun har været her i familien i 22 år.
I dag har hun været ret besværlig. Sæt dig ned, Tillie.
I samme øjeblik jeg trådte ind ad døren, sagde miss Binks:
"Nu er Fanden løs."
Jeg spurgte, hvad hun mente med det, og hun sagde: "Vent og se!"
Og det gjorde jeg så.
Efter at have leget 20 spørgsmål til professoren -
- fortalte min datter mig, at hun ville giftes.
Og at hendes mand, som jeg aldrig før havde mødt, var neger.
Jeg reagerede på denne nyhed, som enhver far ville have gjort.
Medmindre hans datter tilfældigvis også havde været neger.
Jeg blev kort sagt målløs, og før jeg fik samlet mig, sagde min datter ...
En meget bestemt ung dame, ligesom sin mor.
... at de ville gifte sig, uanset hvad jeg og hendes mor mente.
Så skete der en endnu mere forbavsende ting.
Du sagde nemlig, at I ikke ville gifte jer, medmindre vi samtykkede.
Det var da en underlig ting at gøre.
Joey.
Det her bliver nok min sidste chance for nogensinde at give dig en ordre.
Så det gør jeg hermed! Hold din mund!
Så vi forstod, at vi havde en dag til at beslutte -
- hvad vi mente om det hele. Og hvad skete der så?
Min kone besluttede sig for at ignorere de praktiske sider af sagen.
Hun lod sig rive med af en romantisk drøm -
- som i mine øjne gjorde hende utilnærmelig for enhver fornuft.
Jeg har endnu ikke nævnt hans velærværdighed.
Han trængte sig på -
- og krænkede min intelligens med sine platte bemærkninger.
Og for en halv time siden udfordrede han mig til en bryderturnering.
- Hvornår flyver I? - Kvart i elleve.
Mr. Prentice, som er en fornuftig mand -
- siger, at han ikke vil fornærme mig, men antyder, at jeg er gal.
Og mrs. Prentice siger, at jeg er en udbrændt skal af en mand -
- som ikke engang kan huske, hvordan det er at elske en kvinde ...
... sådan som hendes søn elsker min datter.
Og hvor underligt det end må synes -
- er det den første mening, som jeg agter at tage alvorligt.
For jeg mener, at De tager fejl. De tager fuldstændig fejl.
Jeg indrømmer, at jeg ikke havde tænkt på det.
Men jeg er helt klar over, hvad han føler for hende.
Og der er absolut intet af det, som Deres søn føler for min datter -
- som jeg ikke også følte for Christina.
Gammel ... ja.
Udbrændt ... så sandelig.
Men en ting skal I vide. Minderne har jeg stadigvæk.
Tydelige, intakte og uudslettelige.
Og det vil de være, om jeg så blev 110 år.
Johns fejl var at lægge så megen vægt på, hvad vi mente om sagen.
For i sidste ende, betyder det intet, hvad vi mener.
Det, der betyder noget, er, hvad de føler -
- og hvor meget de føler for hinanden.
Og hvis det er bare halvt så meget, som det vi følte ...
... er det alt.
Det er næsten umuligt at forestille sig de problemer, I vil få.
Men I får ingen problemer med mig.
Og når Christina, jeg og din mor får talt med ham -
- så får du heller ingen problemer med din far, John.
Men jeg er overbevist om, at I ved, hvad I vil blive udsat for.
Der vil være hundrede millioner mennesker her -
- der vil blive chokerede og forargede over jer.
Og det må I lære at leve med. Måske endda resten af jeres liv.
I kan ignorere dem, have ondt af dem -
- på grund af deres fordomme, deres blinde had og dumme frygt.
Men når det bliver nødvendigt, må I bare klamre jer til hinanden -
- og sige: "Ad helvede til med dem!"
Hvem som helst vil kunne argumentere imod jeres ægteskab.
Argumenterne er så åbenlyse, at jeg ikke behøver at nævne dem.
Men I er to vidunderlige mennesker, der har forelsket sig i hinanden -
- og som tilfældigvis har et hudproblem
Uanset hvad man kunne finde på at sige imod jeres ægteskab -
- så er der kun én ting, der er værre.
Og det ville være ... taget i betragtning hvad I er ...
... og hvad I har, og hvad I føler for hinanden ...
Det ville være, at I ikke giftede jer.
Nå, Tillie, hvad bliver det så til med den middag?